title: Національно-визвольна війна українського народу проти польського панування

description:
Тема уроку: Передумови й початок національно-визвольної війни українського народу проти польського панування. Цільові завдання: Розкрити причини, характер та рушійні сили національно-визвольної війни українського народу проти польського панув

                  ання. Укласти історичний портрет гетьмана України - Богдана Хмельницького, визначити його місце в історії козацької держави. Охарактеризувати підготовку до війни, битви під Жовтими Водами та Корсунем. Розвивати дослідницькі навички, вміння працювати з історичними документами. Очікувані результати: Після уроку учні зможуть: Розповідати про гетьмана Б.Хмельницького як людину і політика, яка підняла український народ на боротьбу за своє національне визволення проти Речі Посполитої. Більше дізнатися про чільних представників козацької старшини - соратників Б.Хмельницького. Розповідати про битви під Жовтими Водами і Корсунем. Порівнювати устрій Запорозької Січі й української держави. Тип уроку: дослідження ( засвоєння нових знань). Метод: дослідницька робота, робота в групах, гра „Історична розминка". Обладнання: Атласи, дошка, карта „Україна в ХУ-ХУІІ ст.", схеми битв, таблиці,  документи, підручник „Історія України", хрестоматія. Пам'ятні дати: січень 1648 р.- обрання гетьманом Б.Хмельницького; квітень-травень 1648 р.- битва під Жовтими Водами; травень 1648 р.- Корсунська битва. Ключові поняття: антифеодальна, національно-визвольна війна, полонізація, національна еліта, рушійні сили. Історичні діячі: Б.Хмельницький, Ф.Джалалій, Іслам-Гірей, М. Потоцький. Додаткова література: Полянська-Василенко Н. Історія України .- К.: Либідь, 1995.- С.11-16; Субтельний О. Історія України .- К.: Либідь,1996.- С.86-90; Історія України .- К.: Ґенеза, 2000.- С.111-116. Структура уроку: І. Вступна частина. Організаційний момент. Проведення гри „Історична розминка". ІІ. Визначення теми і мети досліджень. ІІІ. Оголошення теми досліджень: Причини війни. Характер, завдання і рушійні сили. Повстання на Січі. Обрання гетьманом Б.Хмельницького, його перші кроки як державного діяча, політика. Початок збройної боротьби із Річчю Посполитою. Битви під Жовтими Водами та під Корсунем. Тимчасове припинення війни. Вступне слово вчителя. Незалежність... Це мрія наших предків про рівність між людьми, почуття гордості за свій народ і свою державу. Скільки разів землю поливала кров християнська... Засівали кістки людські... Але були люди-особистості, які поклали себе на вівтар за ідею, ідею визволення України. У першій половині ХУІІ ст. майже всі заселені українським народом землі опинилися в складі Речі Посполитої, яка не тільки пригнічувала український народ, але і все більше посилювала соціальне, релігійне і національне гноблення, позбавляла будь-яких людських прав. Волелюбний український народ не один раз піднімався на повстання, але вони завжди були жорстоко придушені. Потрібна була іскра, щоб спалахнула пожежа Національно-визвольної війни. Очікуваним лідером став Б.Хмельницький.  В історії України немає людини популярнішої за гетьмана Б.Хмельницького. М.Хоткевич так висловлювався про такого масштабу народних героїв: „Вище й вище ставитиметься пам'ятник народний в душах українського народу тому, хто так давно, в темні часи середновіччя, під серцем виносив ту ідею, яка тепер стрясає передовими умами сучасних синів України". Проблемним питанням нашого уроку буде: „Чому через кілька років, коли в Україну повернулася польська шляхта, труну з тілом „батька Хмеля" було викинуто із церкви ? Чого боявся гетьман Стефан Чаплинський? "( обговорення уривку твору Ю.Киричука „Помста)" - Документ 4. Проведення досліджень. Результати 1-го дослідження. Виступи учнів-дослідників. І-ий учень-дослідник: Богдан (Зиновій) Хмельницький - найвидатніший гетьман України, видатний полковдець, дипломат, гнучкий політик, справжній патріот, захисник України від поляків, господар своєї держави, що прагнув до зміцнення її могутності. Народився в сім'ї чигиринського сотника М.Хмельницького 27 грудня 1595 року. За різними версіями місце народженням вважають різні міста - Чигирин, Переяслав, Черкаси, Київ, Хмільники. Його батько Михайло прибув до міста як представник польського магната Івана Даниловича, якого призначили старостою в Чигирині польський король. Але є і інші відомості про Б.Хмельницького. Одні кажуть, що він родом зі шляхетської литовської родини, а інші, що його прадідом був В'ячеслав Хмельницький, запорозький гетьман ХУІ століття. Початкову освіту почав вдома, потім його послали вчитися в Київську братську школу,а потім, у Галичину, в єзуїтську колегію. П'ять років він навчався у Львівській латинській школі, де опанував іноземні мови. Обдарований від природи, був високо освіченою людиною, знав 6 іноземних мов (польську, російську,латинську, турецьку, татарську, французьку). Закінчивши школу, якийсь час служив у Потоцького. Здобувши освіту, вступив до козацького війська, брав участь у війні Польщі з Туреччиною у 1620-1621 рр. У битві під Цецорою у вересні 1620 року потрапив у турецький полон, де перебував 2 роки. Після визволення з полону повернувся на Запоріжжя, брав участь у морських походах козаків проти Туреччини. Повернувшись додому одружився, одержав чин чигиринського сотника, а згодом - писаря всього реєстрового війська. У 1622 році знову вступив на службу в реєстрове військо, обійнявши посаду писаря. Хмельницький оселився в Суботові. Одружився із Ганною Сомко. Від цього шлюбу народилося семеро дітей: три сини і чотири дочки. Проте і історії є і інші дані щодо кількості дітей - вони називають цифри від чотирьох до семи. У 1625 році водив козацьку флотилію на Чорне море. А у 1632 році був делегований у сейм як представник Війська Запорозького, в битві з московитами в 1635 році отримав з рук короля іменну шаблю. Після поразки селянського повстання в Україні 1637 року ( у якому Хмельницький брав участь) польський король позбавив майбутнього гетьмана посади, призначивши його чигиринським сотником. Богдан Хмельницький жив у своєму суботівському маєтку, час від часу наїджав на січ та до двору польського короля в складі козацьких депутатів. Здавалосяґ ніщо не віщувало змін у звичному житті . ІІ. учень-дослідник: Яким же був Б.Хмельницький?... Ось як описує посол Венеції Альберто Віміні: „На зріст він, скоріше, високий, ніж середній, широкої кості і міцної статури... він зрілих суджень і гострого розуму... У спілкуванні він м'який, чим приваблює до себе воїнів, разом з тим, тримає їх в дисципліні, покорі...". Богдан Хмельницький був знаний не тільки як військовий, але і як політичний діяч. Він неодноразово їздив з козацькими посольствами до польського короля і сейму зі скаргами про тяжке життя українського народу. Польський король Владислав ІУ послав Б.Хмельницькогодля надання Франції допомоги у війні з Іспанією. Після повернення з Франції пережив сімейну трагедію: чигиринський підстароста Д.Чаплинський, який не злюбив Хмельницького, що мав ділянку, яка приносила великі прибутки. До того ж овдовілий у 1647 році Хмельницький збирався одружитися з молодою красунею Мотриною( за іншими джерелами, Марися чи Олена), що знайшла притулок у його будинку і яка сподобалася Чаплинському. Даніель Чаплинський очолив невеликий загін і захопив родовий хутір Суботів, забив різками до смерті його десятилітнього сина ( ім'я його досі невідоме) і теж невідомо чи силою, чи погрозами Мотрону одружив із собою. Усі спроби шукати справедливості не досяг мети, а суд переадресував його сейму, який відправив його до в'язниці. Усі спроби добитися справедливості зазнали краху. І тоді Хмельницький звільнившись, втікає на Січ ( грудень 1647 р.), а в січні 1648 року підняв повстання, що стало початком Національно-визвольної війни. Наприкінці 1647 року по всій Україні запалали народні повстання. На чолі повсталих став талановитий державний діяч і полководець Б.Хмельницький. Визвольна війна українського народу 1648-1654 рр. за національну незалежність і державність - одна із найяскравіших сторінок нашої історії. Вона була викликана жорстоким соціальним, національним і релігійним гнітом українського народу польською шляхтою і католицькою церквою. На відміну від багатьох народних повстань ХУІ-ХУІІ ст, які були подавлені Річчю Посполитою, ця війна була довготривалою і набула великого розмаху. З висоти початку ХХІ століття можна бачити непослідовність і навіть половинчатість окремих дій і суджень гетьмана. Але не слід забувати суперечливість тогочасної епохи. В оточені ворожих сил гетьману доводилося маневрувати. Але генеральної лінії свого життя - звільнення рідної землі від іноземного гніту, Богдан Хмельницький дотримувався до останнього подиху. „Таких людей привідіння Боже віками породжує в людстві для особливих йогонамірів і призначень "- писав автор „Історії Русів". ІІІ. учень-дослідник виступає з короткою доповіддю про соціально-економічне і політичне становища на Україні в 40-х рр. ХУІІ ст. Після поразки козацько-селянських повстань кінця ХУІ- першої половини ХУІІ ст. польським магнатам здавалося,що вони остаточно  підкорили український народ. Наприкінці 40-х років ХУІІ ст. суспільно-економічне і політичне життя в Україні видавалося досить спокійним. З 1638 року не відбувалося жодного збройного повстання селян. Період в історії України від 1638 до 1648 року дістав назву „ десятиріччя золотого спокою". З приходом на трон польського короля Владислава ІУ ( 1632 р.), який прихильно ставився до запорозьких козаків, маючи на меті використовувати їх в своїх політичних цілях, тимчасового компромісу, розділивши сфери впливу. Трохи послабився і релігійний гніт. Уніати і православні прийшли до тимчасового компромісу, розділивши сфери впливу. Проте „золотий спокій "був спокоєм для панівних верств. Магнати дійсно почували себе повновладними панами. Володіючи величезними ділянками землі на прикордонні, за умови, що вони, самі захищатимуть їх, магнати спочатку надавали своїм селянам певні привілеї. Але із зміцненням фільварків зростала панщина ( ще недавно вільні селяни змушені були відробляти на своїх панів по три - чотири дні панщини), збільшувалася кількість різноманітних повинностей селян. Погіршувалось положення і козацтва, яке покладало великі надії на Владислава ІУ. Знову введено реєстри, крім того реєстровим козакам було заборонено обирати собі старшину; старшина призначалася з шляхти. Козаки-виписчики були невдоволені тим, що їх хотіли знову повернути у „підданих", вільних людей зробити панським слугами. Мали причини незадоволення і міщани. Більшість міст, тільки що появилися і була слабо захищена від магнатських зазіхань. Хоч деякі з цих міст мали Магдебурське право, але вони знаходилися на панських землях, що давали землевласникам привід ставити під сумнів статус міщан і вимагати від них обтяжливих повинностей і податків. Крім того на керівні посади в містах була закрита дорога для православних, а в декяких містах офіційною мовою була польська, а потім латинська мови, що теж не вело до злагоди між мешканцями міст. Таким чином, із посиленням експлуатації народу магнатами в українському суспільстві зростала готовність до відкритої боротьби. Для грандіозного спалаху бракувало лише іскри. ІУ учень - дослідник зачитує, а учні роблять тезовий конспект: „Причини початку національно-визвольної війни" і заповнюють таблицю: „Основні події національно-визвольної війни 1648-1657 рр.): Причинами національно-визвольної війни 1648-1657 рр. були політичні, національні, релігійні: Козацтво зазнавало постійних утисків: магнати відбирали в них хутори, луки, ставки, млини, примушували платити десятину, за будь-яку непокору козаків кидали до в'язниць і мордували, багато козаків перетворили на кріпаків; Посилилося гноблення селянства. Панщина на Наддніпрянщині досягла 4 днів на тиждень, у західних районах - до 6 днів. Крім панщини, селяни змушені були виконувати і інші повинності ( працювати в маєтках, виконувати різноманітну роботу); У містах українці були усунені від участі в міському самоврядуванні, їхні місця посідали іноземці; Українцям чинили всякі перешкоди під час вступу до цеху, займатися ремеслом чи торгівлею; Посилилась політика насадження уніатства та католицизму, переслідувалося православ'я. За своїм характером цей всенародний рух був національно-визвольним та антифеодальним. Рушійними силами визвольної війни були: козацтво, селянство, міщанство,частина українського духовенства, дрібна і середня православна шляхта. Керівна роль належала неколонізованій козацькій старшині. Спільною метою, яка їх всіх об'єднювала в боротьбі - ліквідація польсько-шляхетського панування та здобуття незалежності. Учень - дослідник продовжує ... У вересні 1647 року під Чигирином Б.Хмельницький зібрав своїх однодумців і розробив з ними план підготовки повстання. Та один з присутніх на зборах виявився зрадником і виказав плани полякам. Коронний гетьман Речі Посполитої Микола Потоцький заарештував Хмельницького і кинув його до в'язниці. У поляків не було доказів вини Хмельницького, і вони вдалися до хитрого плану - вирішили його відпустити, але десь по дорозі вбити. Київський полковник М. Кричевський допоміг йому втекти. Богдан Хмельницький зі своїм старшим сином Тимофієм тікає на Січ ( грудень 1647 року). У квітні 1648 року козацька рада обрала його гетьманом. Повсюдно на Україні створюються повстанські загони, що громлять шляхту, палять маєтки і приєднуються до війська Б.Хмельницького. До весни 1648 року під його керівництвом знаходиться близько 3 тисячі озброєних вояків, готових до рішучої боротьби з ненависними гнобителями. Б.Хмельницький проявляє себе як тверезо мислячий політик та розумний дипломат. Розуміючи, що великим недоліком козаків у боротьбі з поляками буде відсутність кінноти, Хмельницький сміливо розв'язує і цю проблему- вступає в союз кримським ханом Іслам - Гіреєм, залишаючи в нього свого старшого сина Тимоша заложником. На допомогу козакам вирушає 4-тисячний загін Перекопського мурзи Тугай -бея. У квітні 1648 року польське військо вирушило на Запорожжя. Замість того, щоб об'єднати свої сили, поляки розділилися: реєстрові козаки на чолі з Іваном Барабашем рушили Дніпром, а невеликий загін кінноти, очолюваний сином коронного гетьмана Стефаном Потоцьким та козацьким комісаром Шембергом, - берегом. Разом польські війська налічували близько 4 тис. вояків ( 1,5 тис. вояків з польського регулярного війська та 2,5 тис. реєстрових козаків). Молодий гетьманич говорив: „Соромно посилати велике військо проти якоїсь ганебної зграї підлих холопів". За авангардом рухалися основні сили польської армії на чолі з Миколою Потоцьким. Усі війська мали з'єднатися біля Кодака. Богдан Хмельницький не дав можливості польському війську об'єднатися - в квітні 1648 року разом з козаками рушив вверх по Дніпру, назустріч Потоцькому. По дорозі козацьке військо захопило і зруйнувало фортецю Кодак, щоб забезпечити собі безпечний тил. Вдалим маневром гетьман примусив поляків зайняти незручні позиції біля Жовтих Вод. Оточений загін Стефана Потоцького розраховував на допомогу реєстрових козаків, але ті перебили своїх полковників, серед них Барабаша, і, обравши наказним гетьманом Джалалія, перейшли на бік Хмельницького. 5-6 травня 1648 року повстанці атакували польський табір, до якого змогли увірватися після запеклих боїв. Серед поляків почалася паніка. Дехто намагався втекти, але потрапляв у татарські засідки. А ті, що тікали до лісу, попадали у ями викопані раніше козаками. В цій битві був тяжко поранений і взятий в полон Стефан Потоцький помирає. Всі залишки польського війська потрапляють в полон. Робота з картою Наступну перемогу Б.Хмельницький здобув під Корсунем 16 травня 1648 року. Пригадаємо як це було... 19-тис. козацьке військо - 15 тис. козаків та 4 тис. татар рушило до Корсуня, де перебувала 20 тис. армія поляків. Коли в польський табір надійшло повідомлення про поразку під Жовтими Водами, поляки вирішили відступати. Лють поляків не знала меж, відступаючи вони вбивали, спалювали хутори і села. У битві під Корсунем Б.Хмельницький задумав хитрий план, який йому успішно вдалося здійснити. Козаки перекопали шлях ровом, затопили балку і послали на жертву заради перемоги козака Микиту Галагана, який розповів про все, що його навчив Хмельницький. М.Потоцький наказав війську відступати. Перемога козаків була остаточною. Козацьке військо вступило в Білу Церкву. Робота з картою Ці дві перемоги через такий короткий проміжок часу мали важливе значення для дальшого розгортання визвольної боротьби; вона приголомшила поляків і водночас надихнула українців на подальшу боротьбу. Спочатку на Право-, а згодом і на Лівобережжі козаки, селяни і міщани почали створювати полки, або приставати до козацького війська, або ж під проводом місцевих ватажків підніматися на повстання. На боротьбу піднялася вся Україна. V. Заключна частина уроку. Обговорення проблемного питання ( Документ №4). Закріплення нового матеріалу. Проведення брейн-рингу. Які причини національно-визвольної війни? Який характер цієї війни? Коли почалася національно-визвольна війна і хто її очолив? Хто входив у військо Б.Хмельницького? Де і коли козацьке військо здобули перші перемоги? VІ. Підбиття підсумків уроку, оцінювання результатів уроку. VІІ. Домашнє завдання. Вивчити дану тему з підручника, конспекту. Почати складати хронологічну таблицю подій Визвольної війни. Скласти „Історичний портрет Б.Хмельницького". Написати твір-есе „За що боровся Б.Хмельницький протягом років свого гетьманства?" Ознайомитися з документами підручника. Джерела Документ 1. Гійом де Боплан про Україну „Їхня нечисленна шляхта походить з польської і, здається, почуває сором за те, що вона не католицької віри; повсякчас горнеться до католиків, хоч усі їхні магнати й усі ті, що титулуються князями вийшли з грецької віри... Одне слово, селяни змушені віддавати своїм панам усе, що тим заманеться вимагати. Не дивно, що цим злидарям у тяжких умовах не залишається нічого для себе. Але це ще не все: пани мають безмежну владу не тільки над селянським майном, а й над їхнім життям; такою великою є необмежена свобода польської шляхти ( яка живе наче в раю, а селяни наче в чистилищі), що коли селяни попадають в ярмо до такаго пана, то опиняються у гіршому становищі, ніж каторжники на галері". Документ 2 З листа козаків до польського короля „...вони (феодали) поводяться з нами не так, як годиться чинити з лицарським людьми, гірше знущаються з нас, ніж зі своїх невільників, і роблять нам усіляки кривди. Не тільки в майні своєму, а й самі собі ми не вільні". Документ 3 Козацький полковник М.Кривоніс про Я.Вишневецького „...немилосердне тиранство творив... Мучив людей, стинав голови й сажав на палю. Скрізь у кожному місті серед ринку поставлено шибениці Тепер стає явним, що посаджені були на палі невинними люди. Рідним братам моїм свердельцем вивертів очі". Документ 4 Уривок з твору „Помста" Юрія Киричука ( Український образок із середини ХУІІ ст.) Коні мчали з гори як блискавки. Близько двох десятків вершників навально ввірвались в невелике містечко. Пилюка застелила вулицю, перелякано загеготіли гуси і кури, заскавуліли собаки, дітим кинулись вростіч з під копит коней та їх шалених їздців. „Ляхи"! „Ляхи"- в будинках швидко закривались вікна, жінки спавучено хрестились тремтячими пальцями. Кіннотчики промчались через все селище і швидко повернулися назад, зупинившисьпри в'їзді у містечко. Від них відділився один і зник за горою.Через деякий час вниз потягнулося військо. Повільно хитались в сідлах крилаті гусари, пихато споглядали на шлях шляхтичі, тримаючи правиці на повфіддях коней, розмірено і спокійно крокували німецькі рейтари, безладно поспішали піхотинці-жовніри, воли, важко стогнучи, тягли гармати. Довгий хвіст аійська замикали вози обозу, на яких були навантажені мішки з порохом і харчами, бочкасми із солониною, покотом лежали поранені. Всередині третього ряду крилатих гусарів їхав старий чоловік , вдягнутий у простий сфрий кунтуш, закіптюжений пилюкою. Про високість його чину свідчила лише догоцінна шабля, вся оздоблена діамантпми. Року 1664, на другий день після пасхи польське військо гетьмана Стефана Чарнецького вступило в Суботів. Невже Суботів!??! Батьківщина Хмельницького!!!! ....Спогади холодною змією вповзли в серце Чарнецького.... Це він після погрому під Жовтими Водами стоїть на колінах із пов'язаними руками перед веселими переможцями. Бажає лише одного-смерті. І тому з ненавистю хоче висловити у вічі Хмельницькому і його полковникам всю свою зневагу. Натомість із горла виривається лише шипляче, істеричне харчання: „Лотри, здрайці, всі ви будете корчитись на варшавських палях, з вас живцем будуть дерти шкіру". У відповідь байдуже презирство Хмельницького: „Красивої смерті хоче! Віддайте гарячого пана татарам". До сьогодні відчуває холод ординського аркана на шиї, ніколи не забуде дорогу до Криму, біль татарських нагаїв на плечах і голові. Сотні кріпаків, десятки возів із різноманітним добром коштував йрму викуп із ханської неволі... Чарнецький нервово стрепенув головю. Геть лихії думки. Гетьман і його охорона уже були в центрі Суботова біля Іллінської церкви. Чарнецький по-молодечому зіскочив з коня, за ним спілими грушами посипався на землю почет. Рушили до храму. Переляканий священик намагався осінити їх хрестом. „Геть з дороги, бидло, ми не схизмати". Жовнври, схопивш попа за бороду, відтягли до дверей. Ковані солдатські чоботи голосно загупали по дерев'яній долівці. Наблизились до великої кам'яної плити в кутку церкви. - Тут похований Хмельницький і його син Тиміш?-зловісно запитав Чарнецький. - Тут- ствердно кивнув своїм кістлявим тілом священник.- Побійся Бога, ясновельможний пане. - Підняти плиту. Враз з'явилися ломи, і з скреготом, нехотячи, опираючись, плита повільно, поволі пішла в сторону, звілдьняючи місце темній поржнечі ями. Косі промені сонця освітили склеп, дві темні дублові труни. „Вийняти"-уривчасто наказав Чарнецький. Жовніри плигнули вниз,обливаючись потом від жаху і ваги, піднесли домовини до краю склепу і обдираючи підлогу підсунули до ніг гетьмана. „Де він?" Чарнецький впив лютий погляд в очі священика. Обличчя нещасного пересмикнула судорога, потекли сльози, губи то відкривалисяя, видаючи нікому незрозумілий шепіт. Чарнецький інстиктивно зрозумів, що йому потрібно: „Відкрити цей гріб". Жовніри голосно сопли, сокирами підважуючи віко домовини. Нарешті воно впало на долівку. Відлуння глухо прокотилося по церкві. Всі перелякано зіщулившись відступили від труни. Лише один Чарнецький жадібно схилився над нею. Обличчя покійника заросло широкою сивою бородою, на зхрещених на грудях руках напівзотлілу шовкову тканину підносили великі нігті. Невже це Хмель?! Невже той самий Хмельницький? За одним велінням якого йшли на смерть або на славу тисячі людей! Перед ним тремтіла Польща? До голосу якого прислухались у Москві і Стамбулі, Лондоні і Стокгольмі? Всі ми тлінні. Чарнецький відчув, як його огортає глибокий смуток.Йому вже теж шістдесять п'ять. Недовго лишилося топтати ряст на цій грішній матінці-землі. Однак нервово загупала синя жилка біля виска, знову почувся насмішкуватий голос: „Віддайте татарам". Лице Чарнецького побагровіло, шрам на правій щоці від татарської стріли різко розширився. Розізлившись на свою хвилинну слабкість гетьман видихнув: „викинути падло звідси і віддати собакам". Стрімко повернувшись, пішов до виходу. Потім, щось пригадавши, бігцем повернувся назад. „Не забудьте й про його синочка",- пальцем ткнув у другу домовину. Вийшовши з церкви, жадібно ковтав свіже весняне повітря. Почув себе знесиленим і розбитим.Вже байдуже споглядав як жовніри, прив'язавши до хвостів коней тіла Богдана і Тимофія Хмельницьких, з вереском і галасом волочили їх по вулиці. Відчув, що не зможе стати на постій у Суботові, наказав розбити шатро за містом. ...Почет повільно рухався за Чарнецьким. Його улюбленець Ян Собєскій задеркувато і навмисне голосно говорив: „Я не думав, що перемжець шведів, герой багатьох битв, уподібниться гієні". В інших випадках наказав би нещадно покарати зухвальця, але зрозумів, що так дкмає все військо. Натомість люто потягнув нагаєм свого араського жеребця.Кінь образливо зиркнув кривавим червоним оком на господаря і зірвався в галоп. Почет кинувся наздоганяти гетьмана. Автор: О. Тисовська

category: Історія України


title: Створення Галицько-Волинської держави за Романа Мстиславича. Урок з історії України для 7 класу

description: Розробка уроку в 7 класі. Цей урок сприяє розвитку таких умінь і навичок: визначати особливості утворення Галицько-Волинської держави; оперувати хронологічними даними під час розв’язання відповідних задач; застосовувати в мовленні поняття та терміни; з’ясовувати причинно-наслідкові зв’язки

category: Історія України


description:
Тема уроку: Підсумкове оцінювання з теми „Національно-визвольна війна українського народу проти Речі Посполитої в середині ХУІІ ст. Відродження української держави".Очікувані результати : Систематизувати і узагальнити знання учнів з

                   теми : "Національно-визвольна      війна українського народу середини ХУІІ століття; Перевірка засвоєних учнями знань. Тип уроку : контрольна робота (8 варіантів). Обладнання: картки з варіантами занять. Структура уроку: Вступна частина Учитель оголошує тему і мету уроку, знайомить з умовами проведення диктанту. Кожному учневі видається картками контрольної роботи (8 варіантів) з дев'яти запитаннями. При цьому запитання у кожному варіанті оцінюється наступним чином. Таблиця: № З/п К-ть балів Варіант 1 1. Чому саме в середині ХУІІ ст. в Україні розпочалася національно-визвольна війна? 2. Коли був підписаний Зборівський мирний договір? 3. Як проявився дипломатичний хист Богдана Хмельницького? 4. Внесіть у текст пропущене: Державною емблемою України, як вважають, був герб Війська Запорозького-... (Юрій Змієборець на коні, золотий тризуб козак з шаблею при боці та рушницею на лівому плечі), а прапор ... (був червоно-білий, був малинового кольору). 5. Які твори художньої літератури про національно-визвольну війну під проводом Б.Хмельницького ви знаєте? 6. Коли відбулися битви : під Берестечком та Батогом? 7.  „Березневі статті " Б.Хмельницького були узгоджені і затверджені: а) у Переяславі; б) у Чигирині; в) у Москві; г) у Смоленську. 8. Чи карбувала Україна свої власні гроші? 9. Встановіть відповідність: 1. Зборівська битва а) червнь 1649 р.2. Облога Збаража б) 23 грудня 1649 р.3. 1-ий молдавський похід в) 5-6 серпня 1649 р.4. Вступ української армії до Києва г) літо 1650 р. Варіант 2 1. Охарактеризуйте основні положення і значення Зборівського мирного договору. 2. Як змінилася зовнішньо-політична орієнтація гетьмана після підписання Переяславської угоди? 3. Чому війну українського народу 1648-1657 рр. називають визвольною? 4. Із нижче поданих слів та словосполучень виберіть ті, які, на вашу думку, дадуть можливість відтворити текст з дотриманням історичної правди. „На визвольну війну піднялося в основному українське населення...,бо на відміну від жителів інших частин Речі Посполитої, воно довго не знало тягара і не хотіло приймати її. Більшість його вважали себе за статусом законно людьми... хоча це в значній мірі суперечило тодішньому праву. Саме ця віра значно посилювала їх готовність боротися з ляхами. Обставини життя зробили цей люд дуже прихильними до... і „твердими у вірі", тож переслідування їх релігії не могли не викликати у них гніву. Врешті життя на пограниччі витворило із значної частини цих людей...,що також заперечило їм роль основної сили повсталих. Галичини, Волині, Наддніпрянщини, Слобожанщини; кріпаччини, військові повинності, оподаткування; підневільними і залежними, військовими й присяжними, вільними й      самостійними, православ'я, уніатства, ісламу; трударів сумлінних і порядних, воїнів мужніх і рішучих,      розбійників жорстоких і ненаситних. 5. Яке непорозуміння сталося під час підписання Березневих статтей, що мало не звело її нанівець? 6. Коли відбулася друга облога Львова і битва під Охматовим? 7. Битва під Берестечком на Волині між військами Б.Хмельницького і Яна Казимира відбулася: 18-30 травня 1649р. 18-30 червня 1651 р. 18-30 липня 1652 р. 8. Чи брав участь Б.Хмельницький у Хотинській битві 1651 року? 9. Встановіть відповідність: 1) Битва під Жванцем а) травень 1652 р.2) Битва під Батогом б) червень 1651 р.3) Берестецька битва в) вересень-грудень 1653 р.4) ІІ молдавський похід г) літо 1650 р. Варіант 3 1. Дайте характеристику держави Б.Хмельницького. 2. Опишіть хід військових дій з шляхетською Польщею у 1654-1655рр. 3. Біографія кого з історичних постатей описана: „Народився в родині українського шляхтича, навчався в Львівській єзуїтській колегії, брав участь у битві під Цецорою (1620 р.)", де потрапив в полон, брав участь в ряді козацьких повстань проти поляків та в морських походах козаків і турків, побував у Франції, на службі у французького короля, аж до кінця свого життя займав високі посади у козацькому війську, мав славу хорошого полководця, політика і дипломата. ( Д.Вишневецького, П.Конашевича-Сагайдачного, Б.Хмельницького). 4. Б.Хмельницький був обраний Гетьманом Запорозького війська в січні 1649 р.; січні 1648 р. січні 1649 р.; 5. Чому в 1656 році погіршилися відносини між Б.Хмельницьким та московським урядом? 6. Коли відбувся Переяславська Рада, і коли було підписано українсько-московську державну угоду? 7. Українських козаків у поході на Варшаву в 1657 році очолив: а) Д.Нечай; б) М.Кривоніс; в) І.Богун; г) А.Жданович 8. Чи було пдписано договір між Україною та Швецією? 9. Встановіть відносність: 1). Битва під Пилявцями а) 15-16 травня 1648 р.2). Битва під Корсунем б) 5-6 серпня 1649 р.3). Зборівська битва в) 11-19 вересня 1648 р.4). Битва під Жовтими Водами г) 2-9 травня 1648 р. Варіант 4 Сформулюйте основні положення і значення Білоцерківського мирного договору. 1. Місце України в міжнародних відносинах тогочасної Європи. 2. Чому Б.Хмельницький в 1648 році відмовився від походу на Варшаву? 3. Доповніть текст: „У 1650 році Б.Хмельницький вперше вирушає походом на ( Кримське ханство, Московію, Молдову, Литву)", намагаючись забезпечити своїй державі союзника у боротьбі з поляками, а в своєму родові - династичний зв'язок з родами володірів суверенної держави. Він одружує свого сина Тимоша з ( донькою, сестрою, внучкою) господаря цієї землі і протягом кількох років бере активну участь у боротьбі між претендентами на владу в ній на сторону Тимошевого тестя. Лише загибель Тимоша під час облоги Сучави, а ...(1651, 1652, 1653, 1654 рр.) поклала кінець цій не дуже вдалій і надто дорогій компанії. 4. Поясніть вислів: „золотий спокій". 5. Коли відбулася Охматівська битва і було підписано Віденська перемир'я? 6. Переяславська рада відбулася: а) 8 січня 1654 р. в) 6 січня 1654 р.б) 13 квітня 1654 р. г) 13 лютого 1654 р. 7. Чи була держава Б.Хмельницького монархією? 8. Встановіть відповідність: 1. Битва під Пилявцями а) червень 1649 р.2. Битва під Корсунем б) 11-13 вересня 1648 р.3. Облога Збаража в) 15-16 травня 1648 р.4. Битва під Жовтими Водами г) 2 - 6травня 1648 р. Варіант 5 1. Підписання Березневих статтей та ставлення до різних суспільних верств в Україні. 2. Дайте характеристику першого молдавського походу Б.Хмельницького. 3. Хід військових дій в 1649 р. до укладення Зборівського мирного договору. 4. Віднайдіть у тексті помилки історичного змісту: „Зборівська угода Б.Хмельницького з польським королем Владиславом ІУ, укладена в 1648 році, передбачала перехід під владу трьох воєводств: Подільського, Чернігівського, Брацлавського, амністію козакам-учасникам повстання, можливість польській шляхті повернутися у свої маєтності, козацький реєстр у 20 тисяч та повне поновлення праів і привілей Руської православної церкви в Речі Посполитій ". 5. Кого називали „дитиною", „латиною", „периною"? 6. Коли відбулася битви під Жовтими Водами та Корсунем? 7. Союзниками у війні в 1648 році були: а) мадярив) болгариб) татариг) росіяни 8. Чи була держава, створена Б.Хмельницьким, республікою? 9. Встановіть відповідність: 1. ІІ молдавський похід а) 18-30 червня 1651 р.2. Берестецька битва б) травень 1652 р.3. Битва під Батогом в) літо 1652 р.4. Битва під Жванцем г) вересень-грудень 1653 р. Варіант 6 Які основні напрями міжнародної політики української держави в роки гетьманування Б.Хмельницького? 1. Що вам відомо про перший похід гетьмана в Галичину? 2. Кого з українських полководців - сподвижників Б.Хмельницького ви знаєте? 3. Доповніть текст: „У червні 1651 році (під Пилявцями, Берестечком, Жванцем)" війська .(Б.Хмельницького, Яна-Казимира, Олексія Михайловича) зазнали поразки. В ній загинуло близько понад 30 тис. ( козацького, польського, московського) війська". 4. Чому гетьмана в Києві називали „новоявленим Мойсеєм"? 5. Битва під Пилявцями відбулася: а) 21 січня 1648 р. в) 6-8 травня 1648 р.б) 13 вересня 1649 р. г) 13 вересня 1648 р. 7. Чи носив Б.Хмельницький титул короля польського? 8. Коли відбулася облога Збаража та підписано Зборівський мирний договір? 9. Встановіть відповідність: 1. Битва під Охматовим а) січень 1655р.2. Битва під Жовтими Водами б) 18-30 червня 1651 р.3. Берестецька битва в) травень 1652 р.4. Битва під Батогом г) 2-6 травня 1648 р. Варіант 7 1. Дайте характеристику основних подій в Україні після Переяславської Ради. 2. Що спільного і відмінного в устрої Запорозької Січі та держави війська Запорзького? 3. Що вам відомо про битву під Батогом ? 4. Знайдіть помилки в тексті: „Білоцерківський мирний договір, укладений у 1652 році обмежував гетьманську владу лише Чернігівським воєводством, забороняв гетьману вступати в зовнішні зносини, особливо з татарами, скорочував реєстр до 40 тис. чоловік". 5. Назвати держави, з якими українська козацька держава підтримувала дипломатичні відносини. 6. Українська армія вступила до Києва: а) 18 вересня 1648 р. в) 23 грудня 1648 р.б) 1 січня 1649 р. г) 6 січня 1649 р. 7. „Березневі статті" Б.Хмельницького були узгоджені і затверджені: а) у Переяславі;б) у Києві;в) у Москві 8. Яке значення для України мала Молдавія? 9. Встановіть відповідність: Білоцерківський договір а) серпень 1656 р. Зборівська угода б) вересень 1651 р. Березневі статті в) серпень 1649 р. Віленське перемир'я г) березень 1651 р. Автор: О. Тисовська

category: Історія України


description:
Тема: Розгортання Національно-визвольної боротьби в 1648-1649 роках. Зборівський мирний договір. Очікувані результати Що треба знати: Події Визвольної війни 1648-1649 рр.; Сутність проголошеної Б.Хмельницьким на початку 1649 року п

                  рограми      щодо перспектив і кінця війни; Значення битви під Пилявцями і походу на західно-українські землі      для дальшого ходу війни; Що треба вміти: Формувати навички роботи з документами, матеріалами підручника,      історичною картою; Розвивати вміння формувати власну думку на події      Національно-визвольної війни; Розвивати вміння вести дискусію, обмінюватися думками. Події і дати: 1648 р.- Пилявецька битва, облога Львова, облога Замостя; 1649 р.- облога Збаража, Зборівська битва, Зборівський договір. Поняття і терміни: селянська війна, залога, соціальна боротьба, поспільство, покозачення, автономія, самостійність. Історичні діячі: М.Кривоніс, М.Гладкий, І.Гиря, І.Ганжа, Іслам-Гірей, Ян Казимир, А.Кисіль. Тип уроку: аналіз (обговорення ) результів дослідження. Метод: дослідницька робота, групова робота, історичний диктант, гра „Ерудит-лото". Додаткова література: Полянська - Василенко Н. Історія України .- К.: Либідь, 1995.- С.16-19; Субтельний О. Історія України. Історія України .- К.: Либідь, 1996.- С.89-94; Бойко І. Історія України .- К.: Ґенеза, 2000.- С. 114-117. Обладнання: Карта України, документи, контурні карти, схеми битв, атласи. Структура уроку: І. Вступна частина. Організаційний момент. ІІ. Планування досліджень. Визначення теми, мотивація навчальної діяльності. Наростання всенародної боротьби проти польських загарбників після      перших перемог Б.Хмельницького. Битва під Пилявцями. Похід гетьмана Хмельницького на західноукраїнські землі. Вступ українських військ до Києва. Переговори з Польщею. Збаразько - Зборівська кампанія. Укладення Зборівського договору. ІІІ. Активізація опорних знань учнів. Проведення історичного диктанту або гри „Ерудит - лото". Учням пропонуються запитання і оцінюються в бальній системі і в кінці уроку виставляються в журнал. Яке соціально-економічне становище склалося на Україні наприкінці      ХУІ- на поч. ХУІІ ст.? (2). Охарактеризувати політичне становище в Україні в 40-х рр. ХУІІ ст.      (2). Назвати причини, характер, рушійні сили національно-визвольної      боротьби 1648-1657 рр. (3). В якому році відбулося повстання на Січі? (1). Коли Б.Хмельницького обрали гетьманом України? (1). Чому, на вашу думку, Україні був потрібен союз із Туреччиною і      Кримським ханством? (2). Коли відбулася битва під Жовтими Водами? (1). Назвіть причини перемоги козацьких військ під Жовтими Водами (2). Коли відбулася битва під Корсунем? (1). Назвіть причини перемоги козацьких військ під Корсунем (2). Дайте коротку історичну характеристику гетьмана Б.Хмельницького.      (3). ІУ. Представлення досліджень. І-ий учасник досліджень. Перші козацькі перемоги стали гаслом до народного повстання, що охопило всю Наддніпрянщину, від Лубенщини до Поділля. Показує на карті території охоплені повстанням. Прихована здавна ненависть до шляхти вибухнула з новою силою. За кілька місяців з України було вигнано майже всю польську шляхту, урядників, ксьондзів. Особливо нищівного удару зазнали євреї. Всюди появилися народні ватажки - з старих вояків, з дрібної шляхти, навіть з духовенства, що створювали свої загони. На Чернігівщині відзначився шляхтич Петро Головацький, на Уманщині повстання очолив Ганжа, у Брацлавщині - Трифон з Бернаді. Та найбільшої слави здобув полковник Максим Кривоніс, що проявив себе вмілим ватажком селянських загонів. Народний рух дуже зміцнив сили повсталих. І тут Хмельницький проявив свої організаторські здібності, створивши з розрізнених повсталих загонів дисципліновану, добре озброєну армію. Ядро її складали 16 випробованих у боях козацьких полків, на чолі яких стояли вибрані, перевірені самим гетьманом полковники. Серед них були: - колишні реєстрові полковники Бурлій, Вешняк, Гиря, Джамалій, Нестеренко, Топига; - обдаровані й талановиті предстаники української знаті Богун, Теодорович, Гоголь, Нечай, Морозенко, Кричевський; міщани - Небаба, Гладкий, Золотаренко і багато досвідчених представників народних низів. Таким чином, під кінець літа 1648 року українські сили налічували від 80 до 100 тис. чоловік, з яких регулярне козацьке військо складало 40 тисяч. Поляки теж не гаяли марно часу. На різанину вони відповідали різаниною.Найбільше тут відзначився найбагатший землевласник Волині князь Ярема Вишневецький, що мобілізує у своїх володіннях добре вишколене 6 тисячне військо і починає наступати з ним на захід, залишаючи після себе „гори" трупів.Крім того у Речі Посполитій теж у негайному порядку почали стягувати війська. У вересні 1648 року польські війська зібралися біля м.Львова і звідси вирушили назустріч козацьким військам. Робота з картою За різним даними чисельність польського війська коливалися від 40 до 100тис.чол., 100 гармат і обоз із 100 тисячами возів і 100 тис. гармат. Серед більшості поляків панував піднесений настрій. „Таку сволоту, ми розженемо канчуками, нема для чого витрачати кулі",- говорили поляки... Польський табір був розташований біля невеликої річки Пилявці , що на Поділлі. Описувачі цих подій розповідали, що польська армія вже наперед святкувала перемогу. На чолі його стояли три магнати: закоханий у розкоші Домінік-Владислав Заславський, Миколай Остророг, знавець багатьох мов та 19 - річний Олександр Конецпольський - молодий і недосвідчений магнат. Б.Хмельницький назвав цю трійцю: „Перина, дитина й латина". І знову, у третій битві поляки допустилися помилки, вони не захотілися об'єднати війська. Робота з картою Хмельницький повів своє військо назустріч полякам з Маслового Ставу через Паволоч, Хмільник і зупинився Пилявцями над Іквою, де збудував укріплений табір. Повстанців було близько 80 тис.осіб і 4 тис. татар. Перед битвою Хмельницький здійснює дві операції, щоб викликати паніку серед поляків, - він засилає в табір поляків передягнутого в одяг священика - козака, який говорить, що на допомогу козакам прибуло 40 тис. татарське військо; і, друге - наказує козакам вивернути кожухи і вигукувати „Аллах!". Його план вдався - у польському війську почалася паніка. Для наступу польське військо розділилося на три частини. 11 вересня 1648 року поляків атакувала татарська кіннота. Польські війська, які кинулися в наступ були розбиті 2 флангами з засідки - Б.Хмельницького і М. Кривоноса. Вирішальна битва відбулася 13 вересня, коли до Хмельницького долучилася 4 тисячна татарська кіннота. Вранці 13 вересня українські полки пішли в наступ на центр польського війська. Польська кіннота без команди розпочала безладний бій і польська була розпорошена. Козаки розгромили Мазовецький і Сандомирські полки, татари розгромили розрізнені полки польської кавалерії. Учні працюють з картою. ІІ-ий учасник досліджень. Польська армія відійшла до свого табору. На військовій раді було прийнято рішення про відступ. Уночі по табору пройшла чутка, що головнокомандуючі втекли, що призвело до паніки у польському війську... Козацька армія і татари почали переслідувати втікачів. Після перемоги під Пилявцями українсько-татарське військо вирушило на Львів, куди тікала шляхта із зайнятих козаками районів. Волинь, Галичину, Холмщину охопив вогонь повстання. Селяни приєднувалися до армії козаків і громили місцеву шляхту. На Покутті зібралося ціле військо селян-повстанців, чисельністю до 15 тис. чол. Але Хмельницький мало використовував народний рух. Він не збирався включати західноукраїнські землі в сферу своїх інтересів і похід до Галичини мав не статегічну мету, а скоріше політичну - добитися миру з Польщею, а для цього потрібно було продемонструвати свою військову силу. На початку жовтня українсько-турецьке військо пішло на Львів. У Хмельницького було достатньо війська аби здобути місто, тим більше, що 5 жовтня козаки Максима Кривоноса здобули Високий замок. Але гетьман, не бажаючи віддавати Львів на пограбуванння татарам, обмежився викупом (16 тис. дукатів готівкою). Несподівано 11 жовтня помирає польський король Владислава ІУ і Богдан Хмельницький взяв активну участь у виборах нового короля Яна - Казимира. Гетьман ще не позбувся ілюзій, що сильна королівська влада зможе вирішити українські проблеми. ІІІ- й учасник досліджень 8 серпня 1649 року укладено не вигідний для України Зборівський мирний договір, який згодом мав бути затверджений польським сеймом. Обговорення умов Зборівського договору. Підписаний з поляками мирний договір не відповідав реальній розстановці сил у Національно-визвольній війні. Український народ не прийняв Зборівського миру і відповів на нього новими повстаннями. Обидві сторони почали підготовку до нового етапу війни. ІV- учасник досліджень. 1648 рік, рік революційних змін в Україні завершився урочистим в'їздом гетьмана до Києва, старої української столиці. Народ захоплено вітав його, як „другого Мойсея, що визволив український нарід із лядської неволі". Саме напевно там стався перелом у поглядах гетьмана. Хмельницький усвідомив, що він став вождем цілої української нації, а не лише козацтва і що в нього попереду лише один шлях - утворення Української держави. Все це змушувало гетьмана вести обережну і помірковану політику, шукати нових союзників. У лютому 1649 року в Переяславі розпочалися українсько-польські переговори. Польський уряд робить спроби зупинити процес утворення самостійної Української держави, надавши українцям певну автономію у складі Речі Посполитої. Королівські посланці привезли Б.Хмельницькому багаті дарунки та гетьманські клейноди. Ці переговори велися в гострих суперечках... Готуючись до нової неминучої війни з поляками на початку 1649 року Хмельницький хоче забезпечити себе рівними політичними союзами. Значна ставка тут робиться на союз з Росією в силу національної спорідненості, єдиного віросповідування і спільних історичних коренів. Ще в червні 1648 року гетьман звернувся до російського уряду з пропозицією надати допомогу у війні з Польщею. Хмельницький відрядив посольство до Москви в перших числах березня 1649 року. Цар Олексій прихильно приймає послів гетьмана, але не приймає однозначного рішення, боячись посваритися з Польщею. Він посилається на важке економічне становище і те, що Росія не готова до відкритої боротьби з Польщею. Проте Москва не відмовляється сприяти Україні господарською допомогою. В цей же самий час він підписує договори з Семигороддям, розпочав переговори з литовським гетьманом Янушем Радзивіллом, укріплює подальший союз з кримськими татарами. V- й учень дослідник. На початку літа 1649 року війна спалахнула з новою силою. Польські війська зосередилися в трьох місцях: одна стала на кордоні Галичини і Волині, друга під проводом самого короля, йшла їм на допомогу, а з півночі готувалася до наступу литовська армія Радзивілла. Б.Хмельницький провів велику мобілізацію в Україні, яка відбувалася в умовах небаченого народного піднесення і влітку атакував польські війська в Галичині та змусив їх відступити до Збаража. Кілька разів козаки йшли на штурм міста, завдавши великих втрат шляхті, але так і не змогли оволодіти фортецею, обороною якої керували князь Я.Вишневецький. У битві загинули полковник Н.Морозенко, були поранені К.Бурляй та І.Богун. Тоді козаки взяли місто в облогу, що спричинило страшний голод. Проте шляхті вдалося надіслати послання до короля, у якому вони просили допомоги. Перед походом на Збараж частину своїх військ Богдан Хмельницький вислав на Білу Русь проти литовської армії Яна Радзивілла. Проте козацькі війська під проводом М.Кричевського зазнали поразки під Лоєвом, а сам керівник помер від отриманих ран. Не чекаючи нападу козаків, 5 серпня польські війська почали переправлятися через р. Стрипу. Коли половина шляхти була на іншому березі козаки і татари пішли в атаку й усіх знищили. Зважаючи на обставини король із залишками війська був вимушений стати укріпленим табором під Зборовом. Утримати місто поляки не змогли, козаки і татари почали штурм, повстанські артилеристи безперервно обстрілювали табір. Польське військо на чолі з королем було оточене козаками. Тоді польський король вступає в таємний зговір з татрами, яким була невигідна перемога жодної з сторін. Під загрозою переходу татар на бік Польщі Хмельницький змушений був розпочати переговори з Яном - Казимиром. Як вмілий і розумний стратег і командувач Хмельницький непомітно підходить до королівської армії під Зборовом, знищує частину її під час переправи через Стрипу, а вранці 15 серпня нападає на польське військо з двох боків. Поляки зазнають значних втрат і нашвидко отаборилися. 16 серпня бій відновився, козаки прорвалися у польський табір, і польські полководці вже почали думати про капітуляцію. Та канцлер Оссолінський зумів розпочати переговори з ханом Іслам-Гіреєм і схилив його до миру. Зрада хана змусила гетьмана почати переговори з королем. VІ-ий учень дослідник 8 серпня 1649 року було підписано Зборівську угоду, за якою 40 тисяч козацького війська мало перебувати на території Київського, Чернігівського, Брацлавського воєводств.Ці землі переходили виключно під правління гетьмана і його адміністрації. На цю територію не мали права заходити коронні війська, єзуїти та євреї. Київський митрополит отримував місце в сенаті. Проголошувалась амністія для всіх учасників повстання.В Києві заборонялося відкривати свої школи. Затвердити умови миру мав наступний сейм. Цей договір багато в чому не влаштовував Б.Хмельницького, а саме: обмеження фактично завойованої ним території, повернення польської адміністрації. Не влаштовував цей договір і польську знать, оскільки військо Б.Хмельницького залишалося грізною силою і тепер офіційно представляло владу в Україні. Та найбільше не влаштовував український народ, що фактично знов повертався в ярмо до їх панів. Все це розумів і сам Б.Хмельницький і тому дивився на Зборівську угоду як на тимчасове явище. Обговорення умов Зборівського мирного договору. Заключна частина уроку. Учні шляхом проведення гри „Мікрофон"( оцінювання відповідей в балах). Чому Б.Хмельницький почав переговори з Московією? (2). З ким ще Б.Хмельницький проводив переговори? (1) Дайте розстановку польських і козацьких військ на весні 1649 року? (2). Коли відбулася битва під Зборовом? (1). Які основні положення Зборівської мирної угоди? (2) Дайте свою оцінку подій 1648-1649 рр.(3). Загальні підсумки та оцінювання результатів уроку. Домашнє завдання. Кожна група учнів одержує картки з завданнями по вивченню нової теми. Скласти твір-роздуми „Чи стала би Україна незалежною козацькою державою, якби не вступила в переговори з Москвою? "( для обдарованих дітей). Джерела 1. Документ „Легенда про облогу Львова" „Найзавзятішими захисниками міста були ченці монастиря бернардинів, що розмістився поблизу оборонних мурів. Його ченці завжди першими брали зброю чи то при обороні міста, чи то під час придушення міських заворушень. Дізнавшись про контакти Б.Хмельницького з деякими ремісниками, вони наказали оголосити по всьому місту, що кожної суботи влаштовуватимуть обід для жебраків, як католицьких, так і православних. Першої суботи до монастиря прийшло дуже багато людей. При вході до трапезної кожного попереджували, що пісний стіл приготовлений для католиків, в м'ясний -для православних. Руські люди посідали за другий стіл і почали втамовувати свій голод. Та незабаром один з бернардинів покликав одного жебрака ніби для таємного повідомлення. Невдовзі викликали ще одного, а потім іще. Жоден з них не повернувся. Коли русин виходив, чернець убивав його сокирою й кидав до в'язниці, яку й досі можна побачити у дворі монастиря бернардинів". Документ 2 „Польський офіцер про Пилявецьку битву" „ Як прийшов вечір, панство, регіментарі й полковники з'їхалися тихцем і, ховаючись у темній ночі, щодуху стали втікати. І покинули корогви, знаки, гармати, табори й вози численні, які треба рахувати багато разів по сто тисяч. Як кінне військо побачило, що нема старшини, покидало на землю зброю, панцирі, списи, і все пішло врозтіч, видавши на різню піхоту... Усі наші біжать, потомлені на всі боки, інші й пішки йдуть, ведучи за собою коні... Бо такий страх, така моторошність охопила наших, що втікали чвалом, поки коні могли, казали, що за ними татари йдуть. ...Узяв ворог табір; у ньому пребагато військових і столових речей, що їх з усієї корони понавозило найзнаменитіше панство, вибираючи на війну не так із залізом, як із сріблом і золотом. Вічний сором, незабутня втрата для поляків". Автор: О. Тисовська

category: Історія України


title: Роль Гетьмана Мазепи в українській історії

description:
Спасибі, гетьмане Мазепо, Що в нашій долі Ви були. Мета: розкрити роль і значення гетьмана Івана Мазепи в українській історії. Допомогти учням збагнути патріотичну та героїчну суть діяльності гетьмана. Розвивати дослідницькі навички учнів, умін

                  ня аргументувати, відстоювати свою точку зору. Виховувати в учнів почуття людської гідності, свободолюбства, високі естетичні смаки. Обладнання: виставка художніх творів українських і зарубіжних письменників про І. Мазепу. Портрети гетьмана й історичних особистостей його епохи. Дослідницька та монографічна література про гетьмана. Фотозвіти учнів класу. ХІД УРОКУ Учитель. Коли б такого сина малаТи, Україно, ще хоч раз -То сто разів не помирала бВ обіймах царського вандала,Не полотніла б від образ. В. Крищенко Іван Степанович Мазепа... У нашій історії немає такого діяча, про якого би так багато, так суперечливо, навіть полярно судили нащадки. У той же час у нашій історії немає іншого діяча, який зазнав би такої широкої, всеосяжної романтичної слави, притому слави всеєвропейської. Сьогоднішній наш урок підсумує всю попередню роботу з цієї теми. Завдання, яке стоїть перед вами: показати, як, маючи певну суму знань, ви вмієте систематизувати, узагальнювати, виконувати творчу роботу. А для цього ви повинні працювати на уроці активно, творчо, відповідально. Ви обов'язково успішно справитеся з цим завданням. Об'єднаємося у дві робочі групи. Робота у групах Завдання для І групи «Іван Степанович Мазепа був високоосвіченою людиною, яка вражала своїм інтелектом і знаннями сучасників, захоплює нащадків». Спростуйте або доведіть цю думку. Завдання для ІІ групи «Визначте основні етапи сходження гетьмана Мазепи на свою страдницьку та героїчну Голгофу». Учні І групи, обговоривши питання, висловлюють думку, що І. Мазепа був дійсно високоосвіченою людиною. Головні аргументи: а) закінчив Києво-Могилянський колегіум, протягом шести років навчався за кордоном у різних університетах Європи;б) вільно володів багатьма іноземними мовами;в) досконало знав латинь;г) знався на артилерійській справі, заснував ливарню гармат у Батурині;д) глибоко знав європейську літературу;є) захоплювався музикою, грав на бандурі, складав вірші та пісні.ж) мав надзвичайно багату бібліотеку, книжки якої читав мовами оригіналів. Учні, що працювали у ІІ групі, обговоривши своє завдання, пояснюють, що Голгофою для Мазепи було героїчне, але безуспішне намагання звільнити Україну від російського поневолення. Головними етапами сходження до цього були: а) освіта майбутнього гетьмана, здобута в Києві та за кордоном;б) дипломатичний досвід, набутий під час служби в польського короля;в) служба в гетьмана Дорошенка (1663-1674 рр.);г) служба в гетьмана Самойловича (1674-1687 рр.);д) період гетьманування в Лівобережній Україні (1687-1708 рр.). Керівники творчих учнівських груп підсумовують роботу учнів у групах, виділяючи вміння учнів аргументувати, відстоювати свою точку зору й уміння систематизувати фактичні знання. Учитель. Напередодні уроку ми відвідали з вами Музей гетьманства з конкретною метою: розширити обсяг наших знань про гетьмана І. Мазепу. Зараз кожен із вас розповість про особисті враження від відвідання музею, а також про те, що нового, цікавого, невідомого досі ви дізналися в музеї. (Учні діляться своїми враженнями та відкриттями в музеї.) Індивідуальне завдання учням Доповнює відповіді демонстрація фотографій, зроблених окремим учнем під час відвідання музею, та коментар до них. Учитель. З 1687 року по 1908 рік Іван Степанович Мазепа був гетьманом Лівобережної України. Бесіда з учнями 1. У чому полягала надзвичайна мудрість гетьманування І. Мазепи? (У політичній гнучкості, у завоюванні абсолютної довіри в російського царя.) 2. Що давало це гетьману? Яку можливість відкривало перед ним? (Це давало можливість гетьману проводити в життя власну політику, спрямовану на об'єднання України та її визволення.) 3. Про яку державу мріяв гетьман Мазепа ще на початку ХVІІІ століття? (Про державу європейського зразка зі збереженням традиційного козацького устрою.) Учитель. Саме тому одним з найважливіших напрямів державно-політичної діяльності Івана Степановича Мазепи була культурно-освітня діяльність. 4. Скільки нових церков і храмів збудував в Україні гетьман Мазепа? (Більше десяти.) 5. Будівництво яких храмів нашого міста довершив і прикрасив у бароковому стилі гетьман? (Кирилівську церкву, Софійський собор, Михайлівський Золотоверхий собор.) Робота у групах Учитель. Формуємо нові дві творчі групи. Учні, яким більше запам'яталося під час нашої екскурсії відвідання Києво-Могилянської академії, об'єднуються в першу групу. Учні, яких більше вразило відвідання Києво-Печерського національного заповідника, об'єднуються у другу групу. Завдання для І групи За часів Мазепи Києво-Могилянську академію називали Могилянсько-Мазепинською». Чи були підстави для такої назви? Аргументуйте свою відповідь. Завдання для ІІ групи Розбудові Києво-Печерської лаври - головного осередку православ'я в Україні - І. Мазепа приділяв особливу увагу. Доведіть це твердження. (Попереднім було індивідуальне завдання для учня: підготувати фотозвіт про відвідання Києво-Печерського заповідника.) Учні першої групи, обговоривши питання, стверджують, що підстави називати академію Могилянсько-Мазепинською були вагомі, тому що: а) саме клопотаннями І. Мазепи Києво-Могилянському колегіуму було надано статус академії;б) гетьман розбудував новий корпус академії;в) виділяв кошти на утримання академії;г) постійно поповнював бібліотеку академії;д) у власність академії передавав землі, будинки тощо. Учні ІІ групи, обговоривши своє завдання, розглянувши фотографії, зроблені під час екскурсії, довели, що розбудові Києво-Печерської лаври І. Мазепа дійсно приділяв надзвичайну увагу. Протягом 1698-1702 років коштом гетьмана тут було споруджено кам'яні фортечні мури з кам'яними вежами. У бароковому стилі оформлено Троїцьку надбрамну церкву, зведено Церкву Всіх Святих із родовим гербом гетьмана. Навпроти Лаври збудовано Вознесенську церкву жіночого монастиря, ігуменею якого була мати гетьмана. У 1701 році було оновлено будинок Лаврської друкарні. (Звучить запис фрагменту радіопередачі, який доповнює та розширює знання учнів про добу Мазепинського бароко в Україні.) Учитель. Усеосяжну культурно-освітню діяльність І. Мазепи є всі підстави вважати спланованою, виваженою, далекоглядною державницькою політикою мудрого гетьмана. У 1704-1705 роках гетьман Мазепа вдається до таємної дипломатії з противниками російського царя Петра І. У 1708 році він відкрито переходить на сторону шведського короля Карла ХІІ у боротьбі проти російського царя Петра І. Чому так чинить Мазепа? Повідомлення учня. Гетьман І. Мазепа використовує зовнішньополітичну ситуацію в інтересах України. Він підтримав шведського короля за умови гарантій незалежності України. Свідченням цього є українсько-шведський договір, укладений у жовтні 1708 року в Бахмачі. «Україна обох сторін Дніпра з військом Запорозьким і народом Малоросійським має бути вічними часами свобідною від всякого чужого володіння... Цілість границь її, непорушність вільностей, законів, прав і привілеїв її свято мають заховуватися, аби Україна вічними часами вільно тішилася своїми правами та вільностями...» Учитель. У світі немає жодного національного героя, проти якого була б розгорнута така жахлива, така ненависницька кампанія цькування та наклепництва. Російська, а потім радянська історіографія зображувала Мазепу як зрадника, клятвопорушника, людину, яка переслідувала свої особисті інтереси. Діти, яким є ваше ставлення до такої точки зору? (Учні висловлюють свої думки стосовно цієї проблеми.) Учні, об'єднавшись в одну групу, обговоривши суть проблеми, аргументовано доводять, що ні зрадником, ні клятвопорушником гетьман Мазепа ніколи не був, бо він не зраджував інтереси України, а відстоював їх. Учитель. Безсумнівно, у задумі Мазепи, у його союзі зі шведами не було жодної особистої вигоди, а лише прагнення й намагання звільнити Україну. Отож, не зрадником, а героєм приходить він до нас через віки. Прощай навіки, Україно,Мені уже недовго жить...Але й в останню смертну митьТвоє ім'я, о мамо люба,Шептатимуть вигнанця губи. В. Сосюра (Звучить пісня «Ой горе тій чайці, чаєчці - небозі...» на вірші І. Мазепи.) Учитель. Як закінчилося життя славного гетьмана України? Повідомлення учня. Після поразки разом із залишками шведського війська козаки перетнули турецький кордон і зупинились у Варниці, біля Бендер. Тут помирав старий гетьман. Не від ран і не від старості, а від страждання душі, від болю серця, пекельної муки, що Бог не благословив його задуму. 22 вересня 1709 року відійшов він у вічність. Поховали гетьмана у Варниці. У березні 1710 року його труну вивезли до православної землі Молдови та перепоховали в головній церкві монастиря святого Юрія. Учитель. Великий український театральний діяч ХІХ століття був на службі в російській армії. У 1877 році під час російсько-турецької війни він перебував у Галаці. Блукаючи містом, він зайшов до собору та побачив могилу І. Мазепи. Був надзвичайно вражений і схвильований. Залишив нам палкі спогади про цей надзвичайний епізод у своєму житті. Індивідуальне завдання (Учень читає напам'ять уривок зі спогадів Миколи Садовського.) «Ти славний гетьмане, ти, останній нащадку колишньої вільної, багатої, свободолюбної України! Ти, поборнику святий, що не хотів себе лічити рабом серед зграї донощиків, блюдолизів, підніжків, грязі і рабів! Се ти! Так ось де ти знайшов собі місце довічного покою... І я низько вклонився гробниці того славного патріота, що бажав здобути щастя, і волю, і честь своїй рідній країні і, знесилившись у тяжкій боротьбі, поліг у далекій чужині, анафемою затаврований.» (Звучить уривок із «Реквієму» А. Моцарта.) Учитель. Над відкритою могилою І. Мазепи його духовний спадкоємець Пилип Орлик сказав: «Ім'я славетного гетьмана Івана Мазепи вічно житиме безсмертною славою в пам'яті нашого народу, бо він хотів дати йому змогу розвинути у повній свободі всі його безмежні можливості. Нехай ні військо, ні народ не стратить надії! Наша справа справедлива, а справедлива справа вкінці завжди перемагає». Не вмре героїв вічна шана,Із болем змішана гірким.І мудрість гетьмана державна,І мужність козака ІванаДо нас приходять крізь віки.Літають думи понад степом,Як пам'яті живі орли.І слово проситься у небо:Спасибі, гетьмане Мазепо,Що в нашій долі Ви були. В. Крищенко ЛІТЕРАТУРА Андрусяк М. Гетьман Іван Мазепа як культурний діяч. - Львів, 1998. Байрон. Собрание сочинений в 4-х томах. - М., 1981. Брощак І., Мартель Р. Мазепа. Життя й пориви великого гетьмана. - К., 1991. Довідник з історії України, Генеза, 2001. Загул Д. Передмова до перекладу «Мазепи». - Харьків-Київ, 1929. Сосюра В. Розстріляне Безсмертя, «Український письменник», 2001. Крищенко В. Поезія. - Київ, Дніпро, 2005. Автор: Новотна В. П.

category: Історія України


title: Україна під час другої світової війни

description:
Це перша тема, яка вивчається в 11-му класі з історії України. Проведення цього уроку передбачало відвідання Національного музею історії Великої Вітчизняної війни. Урок доцільно проводити перед тематичною атестацією.Безпосередньо уроку передувала самостійна робота учнів з підбору історично

                  го матеріалу, а також вирішення організаційних питань з адміністрацією музею. Перед уроком детально ознайомилися з особливостями побудови експозицій музею й адаптували свій урок до них. Урок проходить у вигляді активного діалогу між учителем та учнями. Мета: повторити, закріпити й узагальнити навчальний матеріал із даної теми, розвинути вміння та навички самостійної роботи з додатковим історичним матеріалом, аналізувати побачену та почуту інформацію. Виховувати в учнів почуття патріотизму, гордості за своїх предків - воїнів Великої Вітчизняної війни, повагу до історичного минулого нашої Батьківщини. ХІД УРОКУ Вступне слово вчителя. Учні, ми з вами знаходимось на території Національного музею історії Великої Вітчизняної війни. І це не випадково. Сьгодні православний світ відзначає свято Покрова Пресвятої Богородиці, яка з давніх давен є покровителькою землі нашої, але, очевидно, не випадково так співпало, що в цей день наша країна відзначає ще одне, величне та воїстину героїчне свято - День визволення України від німецько-фашистських загарбників. На уроках з історії України ми щойно завершили вивчати тему «Україна під час Другої світової війни (1939-1945 рр.)». Сьогодні в цьому прекрасному музеї ми підіб'ємо підсумки вивченого матеріалу й одночасно з тим, сподіваюсь, дізнаємось багато чого нового та цікавого про цю героїчну сторінку історії нашого народу. Для того щоб легше вам зорієнтуватись у музеї, хочу зауважити, що тематика виставково-експозиційних залів музею побудована за хронологічним принципом і складається з 15-ти залів, які відображають основні віхи історії Другої світової та Великої Вітчизняної війни. Проходимо в перший зал музею. Зал 1. Початок Другої світової війни Використовуючи опорні знання учнів із всесвітньої історії за 10-й клас, пригадаємо прихід Гітлера до влади в Німеччині, про його прагнення підкорити весь світ і завоювати весь життєвий простір для німецької чистокровної раси. Звертаємо увагу на складну геополітичну ситуацію, яка склалася в Європі та у світі напередодні війни, а також про радянсько-німецький пакт про ненапад і таємні протоколи від 23 серпня 1939 року. Для активізації опорних знань учнів учителем ставляться запитання типу: Коли підписано радянсько-німецький пакт про ненапад? Що ви знаєте про зміст таємних протоколів, що супроводжували цей пакт? Як називався план нападу Німеччини на Польщу? Коли розпочалась Друга світова війна? Пригадуємо про радянські територіальні придбання 1939-1940 років (1939 р. - Західна Україна та Західна Білорусія. Протягом 1940 р. до СРСР приєднано Північну Буковину, Північну та Південну Бессарабію, країни Прибалтики та територію на кордоні з Фінляндією - Карельський перешийок). Далі звертаємось до експозицій музею й робимо короткий огляд першого виставкового залу. Зал 2. Початок Великої Вітчизняної війни Учитель. 22 червня 1941 р. почалась Велика Вітчизняна війна. Близько четвертої години ранку фашистська авіація завдала удару по радяньських містах і важливих стратегічних пунктах (у т. ч. бомбардувань зазнали Київ та аеродром у Жулянах). Потім війська вермахту перейшли радянський кордон. Початок війни для СРСР виявився вкрай несприятливим. Використовуючи раніше набуті знання, разом з учнями з'ясовуємо причини невдач Червоної Армії на початковому етапі війни, а саме: Керівництво країни не хотіло вірити в можливий швидкий початок війни й цим сковувало дії своїх підлеглих, дезорієнтувало їх. Довоєнні репресії знищили більшу частину вищого та середнього командного складу армії. Невірне стратегічне розміщення військ і резервів (зосереджені біля кордонів війська опинились у руках ворога й були знищені в перші дні війни). Червона армія не закінчила переозброєння новими зразками зброї та воєнної техніки. Демонтаж оборонних споруд на лінії старого радянського кордону. Говоримо про введення режиму воєнного стану та проведення мобілізаційних заходів (30 червня 1941 року створено Державний Комітет оборони). Червень-серпень 1941 року - тільки з України мобілізовано 2 млн осіб, на воєнний лад перебудовано народне господарство. Евакуйовано 3,8 млн робітників, селян і службовців, більше 550-ти підприємств, майно колгоспів, радгоспів, установ. Знищувалось усе, що не могли вивезти в тил. Одночасно з цим у роботі з евакуації спостерігалась велика дезорганізація: було обмаль часу, і тому до рук фашистів потрапили величезні матеріальні цінності. Робимо короткий огляд експозиції другого залу музею. Зал 3. Оборона Києва Розпочинаємо розповідь із початку прикордонних боїв перших днів війни (згадується танковий бій 23-29 червня 1941 р. у районі Рівне-Луцьк-Дубно-Броди та його наслідки). Обговорюються спроби Червоної Армії зупинити противника на старому державному кордоні та прорив німецькими військами оборони Південно-Західного фронту. 11 липня 1941 року фашистські війська підійшли до р. Ірпінь, що за 15 км від Києва. Бесіда за запитаннями з метою актуалізації опорних знань: Коли розпочалась оборона Києва? Скільки днів вона тривала? Які війська обороняли Київ? Наводимо статистичні дані: Київ обороняли війська Південно-Західного фронту під командуванням генерал-полковника М. П. Кирпоноса (5А, 37А, 26А), частини УР; 200 тис. мешканців Києва влились до військ Південно-Західного фронту; 900 тис. киян стали добровольцями або поповнили ряди винищувальних батальйонів; 160 тис. мешканців міста працювали на будівництві оборонних споруд. Далі використовуємо повідомлення учениці про оборону Києва в районі селища Жуляни (базується на інформації Книги пам яті України: Місто-герой Київ у спогадах місцевих жителів - очевидців подій). Учні користуються картою «Героїчна оборона Києва (11 липня-15 вересня 1941 року)» - експонатом музею. Критична обстановка під Києвом сталася 8-10 серпня. У ці дні частинам 95, 132 та 299-ї піхотних дивізій ворога вдалося вийти на околицю Жулян, Голосіївських висот, підійти до Лисої Гори. Здавалось, ще мить - і гітлерівці увірвуться до міста. Для зміцнення керівництва військами, що захищали Київ, у ході бойових дій було створено 37-му армію. Подальше просування ворога було призупинено самовідданими діями бійців і командирів 14-ї, 206, 284, 295-ї стрілецьких дивізій, 2, 3, 5, 6 та 212-ї повітряно-десантних бригад, підрозділів народного ополчення, комсомольського полку, бронепоїздів, моряків Дніпровського загону Пінської військової флотилії. Бої велись із надзвичайною жорстокістю. Лінія окопів проходила вздовж окружної дороги та частково через селище Жуляни. Будинки, господарські споруди, погреби ставали вогневими точками, складами боєприпасів, перев'язочними пунктами. Безпосередньо на цій ділянці фронту оборону столиці тримали бійці 212-ї повітряно-десантної бригади під командуванням полковника І. І. Затєвахіна. На підтримку військ Київського укріпрайону 8 серпня 26-та армія завдала контрудару в напрямку Богуслава. На світанку 11 серпня, розвиваючи успіх попередніх днів, наші бійці завдали ворогові сильного удару за всіма напрямками наступаючих військ. Були відбиті Теремки, Мишоловка, Чабани, Пирогів і Жуляни. У ході боїв було розгромлено 44, 71, 299-у німецькі дивізії. Багато бійців і командирів Червоної Армії були нагороджені орденами та медалями, а військові частини - червоними прапорами трудящих міста. Пропонується перегляд документального фільму «Оборона Києва» (3-4 хв). Далі робимо короткий огляд експозиції 3-го залу музею. Відповідаємо на запитання учнів. Зал 4. Оборона Одеси. Бойові дії в Лівобережній Україні та в Донбасі. Битва за Москву, Ленінград і в Заполяр'ї. Акцентуємо увагу учнів на ключових подіях і датах, що висвітлюються в цьому розділі. Використовуємо опорні знання учнів і зупиняємось на таких аспектах: 5 серпня-16 жовтня 1941 року. Героїчна оборона Одеси (тривала 73 дні), її обороняли Окрема Приморська Армія (командуючий генерал Петров), Чорноморський флот (командуючий адмірал Октябрьський); Оточення радянських військ у районі Умані (6А, 12А); 18 серпня - фашисти вирвались до Дніпра. Оточення військ Південно-Західного фронту східніше Києва (Лохвиця) (5А, 21А, 26А, 37А). Загинули командуючий генерал М. Кирпонос, член Військової Ради М. Бурмистенко, начальник штабу генерал В. Тупіков, а 665 тис. воїнів потрапили в полон; літо-осінь 1941 р. Захоплено всю Правобережну Україну, більшу частину Лівобережної України та Крим (за винятком Севастополя); 29-30 вересня, 1941 рік. Бабин Яр (Київ) - розстіляно понад 100 тис. осіб; Московська битва (30 вересня 1941 р.-20 квітня 1942) - оборонна операція (30 вересня-20 грудня 1941 р., наступальна операція - 5 грудня 1941 рік - 20 квітня 1942 р.); Донбаська оборонна операція (29 вересня -4 листопада 1942 р.) - військами Південного фронту до південної ділянки фронту прикуто значні сили ворога. 31 грудня завершальна евакуація промислових підприємств; бої за Харків (кінець вересня-25 жовтня, 1941 рік). Розповідь учня (Уривок зі «Щоденника» О. Довженка) «...переконаний, що загибель Шостої армії, а разом із тим і зрив Харківського наступу сталися внаслідок не так фатальної закономірності через німецькі сили, як через наслідок допущених нами елементарних помилок... Думаю, що цивільний бедлам довоєнного часу дає себе знати й зараз у війні. Пригадується, царська армія билась краще. Була краща дисципліна, краща виучка та було ще щось вічне, високе, усім дороге та доступне - віра і Батьківщина. Билися за Бога й за Матінку-Росію. Зараз Бога нема. Росія класова, усе що вилучене, - сприйняте розумом, почуттям викорчуване, і душа стала дірява в людини...» - оборона Ленінграда (розпочалась 8 вересня 1941 р. та тривала 900 днів і ночей). Дивимось фільм «Оборона Одеси». Робимо короткий огляд експозицій залу. Зал 5. Бойові дії на Кримському півострові. Оборона Севастополя та Керчі Пригадуємо ключові події цього періоду: 25 грудня 1941 р.-2 січня 1942 р. - Керчинсько-Феодосіївська наступальна операція Червоної Армії (очистили від ворога Керченський півострів, але визволити Крим не вдалось); 30 жовтня 1941 р.-4 липня 1942 р. - оборона Севастополя, що тривала 259 днів; 12 травня-29 травня 1942 р. - бої за Харків, у результаті яких 240 тис. радянських солдат та офіцерів потрапили в полон; Учитель наводить цитату зі «Щоденника» О. Довженка. «Уся фальш, уся тупість, усе безпардонне та безтямне ледарство, увесь наш псевдодемократизм, перемішаний із рабством - усе вилізає боком і несе нас, як перекоти-поле, степами, пустелями. І над усім цим - «Ми переможемо!» - 15 травня 1942 р. - Червона Армія залишила Керч. Робимо огляд експозиції зала. Зал 6. Фашистський окупаційний режим Учитель. Давайте разом пригадаємо, що 22 серпня 1942 р. радянські війська залишили м. Свердловськ Луганської області - останній населений пункт України. Діалогічна бесіда за запитаннями На які адміністративні одиниці було розчленовано фашистами територію України? (Рейхскомісаріат «Україна», дистрикт «Галичина», губернаторство «Транснісрія», прифронтована зона.) На які сили опиралися загарбники, установлюючи свій «новий» порядок на окупованих землях? (Державна таємна поліція (гестапо), озброєні загони націонал-соціалістичної партії Німеччини (СС), служба безпеки (СД), поліцаї, армія.) У що передбачалось переробити Україну згідно з німецьким планом «Ост»? (Колонія, аграрно-сировинний придаток рейху, «життєвий простір» для «вищої раси», місцеве населення - частково знищити, частину - стерилізувати та перетворити на рабів.) Учні на підставі повідомлення про злочини фашистів на території України в період окупації роблять висновки: усі 103 тижні окупації Києва (щовівторка та щоп'ятниці) фашисти розстрілювали людей у Бабином Яру; 850 тис. євреїв знищено в Україні в перші тижні окупації; 215 сіл спалено на території України; 3,9 млн цивільного населення вислано до 150-ти концтаборів (Львів, Київ, Кам'янець-Подільський, Умань, Володимир-Волинський та ін. Найбільший з них «Грос-Лазарет» у м. Славута Хмельницької обл.). Коментуємо експозицію музею (звертаємо увагу на рукавички з людської шкіри та мило з людських кісток). Зал 7. Утрати України від фашистського терору та грабунку Використовуємо статистичні дані. За роки окупації України: вивезено на роботу до Німеччини 2,3 млн населення; робочий день при мінімумі зарплати тривав 12-14 годин; до Німеччини вивозили устаткування, сировину, метали, продовольство, предмети мистецтва, музейні експонати й навіть родючий український чорнозем; колгоспи оголосили «державними маєтками», землю - державною власністю ІІІ рейху; кожний четвертий боєць Червоної Армії - українець; 8 млн осіб (п'ята частина населення України) загинули (2,5 млн у боях, 5,5 млн військовополонені та цивільні особи вивезені до Німеччини); утрати України по відношенню до загальних утрат СРСР - 40-44 %; демографічні втрати в цілому складають 14,5 млн; обезлюдніли міста Київ (з 900 тис. залишилися 186 тис. осіб), Одеса й Харків - залишилось по 200 тис. осіб; 10 млн населення України - залишились без житла; загалом знищено на території України (німецькою Армією під час окупації, а Червоною армією під час відходу Україною) - 16150 підприємств, 27910 колгоспів, 872 радгоспи, 1300 МТС; вивезено до Німеччини- 9200 тис. т зерна, 622 тис. т м'яса, 950 тис. т олії, 208 тис. т вершкового масла, 2500 тис. т фуражу, 3500 тис. т картоплі. Перегляд відеофільмів «Київ в окупації», «Окупаційний режим і терор». Робимо огляд залу. Зал 8. Антифашистський рух опору українського народу Учитель разом з учнями з'ясовує, скільки течій руху опору було в Україні й які саме? (Радянські партизани та підпільники; партизани та підпільники (ОУН-УПА.) Акцентується увага на тому, що радянське керівництво не було готове до ведення партизанської війни. Поспіхом (червень-вересень, 1941 рік) створено: 23 підпільні обкоми, 685 міських і районних підпільних комітетів, 4316 підпільних організацій і груп КП(б)У, 3500 груп для партизанської та диверсійної роботи в Україні (на червень 1942 року з них вижило лише 22 групи). Разом пригадуємо, які найбільші партизанські загони діяли на території України? (С. Ковпака, С. Руднєва, О. Федорова, М. Наумова, О. Сабурова, Вершигори, Ладухи та ін.). 30 травня 1942 р. при ставці ДКО створено Центральний штаб партизанського руху (ЦШПР), який очолив П. Пономаренко, а в червні 1942 р. створено ЦШПР, який очолив Т. Строкач. Після перемоги під Москвою партизанський рух набув масового характеру. Згадуємо про піонерів-героїв - партизан В. Котика, Л. Голікова та інших і підпільні організації. У листопаді 1941-лютому 1942 р. у м. Дружківка створено комсомольську організацію «Ленінська іскра», протягом листопада 1941-травня 1942 р. у м. Полтава діяла «Нескорена полтавчанка», із 30 вересня 1942 р. по січень 1943 р. у м. Краснодон діяла найбільш відома підпільна організація «Молода гвардія» (О. Кошовий, У. Громова, С. Тюлєнін), до лютого 1943 року в с. Кримка Одеської обл. діяла «Партизанська іскра», яку очолив учитель В. Моргуненко, та ін. Чисельність партизанський загонів у 1943 р. становила 29,5 тис. осіб, а в січні 1944 р. - 68,5 тис. Найбільш впливовими та поширеними були операції партизанських з'єднань 12 червня 1943 р., коли розпочались «Карпатський рейд» з'єднання С. А. Ковпака та «Рейкова війна», що привела до ослаблення фашистських військ перед Курською битвою. Згадуємо про особливий розвідувально-диверсійний загін Д. Медведєва, де діяв розвідник М. Кузнєцов (м. Рівне). Оглядаємо експозицію залу. Зал 9. Народне господарство, наука та культура України - фронту Пригадуємо, що тисячі українських інженерів, робітників, учених воювали на фронті, з України в тил евакуйовано 70 ВНЗ до Саратова, на Урал, у Сибір і Середню Азію, 400 академіків, професорів, докторів наук працювали в евакуації. Інститут електрозварювання Є. Патона розробив автоматичне дугове зварювання корпусів танків Т-34 під флюсом (демонструємо зварювальний апарат). Інститут клінічної фізіології (О. Богомолець, В. Філатов, Р. Кавецький) та інші не переривали дослідження в галузі воєнно-польової хірургії, лікування інфекційних і травматичних захворювань, на медико-санітарному обслуговуванні в Червоній Армії перебувало 16 тис. лікарів з України. О. Довженко створює кіноповість «Україна в огні», О. Корнійчук написав «Партизани в степах України» та «Я есть народ...»), створювались фільми на Одеській і Київській кіностудіях («Олександр Пархоменко», «Як гартувалася сталь», «Партизани в степах України», «Україна в огні»). Робимо огляд експозиції залу. Зал 10. Сталінградська битва, битва за Кавказ, Курська битва. Початок масового вигнання фашистів з України Пригадуємо матеріал із всесвітньої історії за 11-й клас, використовуючи міжпредметні зв'язки. Сталінградська битва (17 липня 1942 р.-2 лютого 1943 р.): 1) Оборонна (17 липня-18 листопада 1942 р.). 2) Наступальна (19 листопада 1942 р.- 2 лютого 1943 р.). Війська: Сталінградського, Південно-Західного, Донського, Воронезького фронтів, Волзька військова флотилія. Здійснено корінний перелом у ході Другої світової війни. Битва за Кавказ (25 липня 1942 р.- 9 жовтня 1943 р.): 1) Оборонна (25 липня-31 грудня 1942 року). 2) Наступальна (1 січня-9 жовтня 1943 року). Курська битва. Операція «Цитадель» (5 липня-23 серпня 1943 року): 1) Оборонна (5-23 липня 1943 року). 2) Наступальна (23 липня-23 серпня 1943 року). Закріплено корінний перелом у ході війни; вихід радянських військ до Дніпра. Кінець грудня 1942 р.- початок визволення України (с. Півнівка Міловського району Ворошиловградської області). 11 серпня 1943 року. - німці розпочали будівництво укріплень «Східного валу» на річках Дніпро та Молочна. З'ясовуємо: - Які найбільші наступальні операції провела Червона Армія з визволення Лівобережної України? 1. Харківська операція (грудень 1942- березень 1943 р.). Літня кампанія (1943 р.). 2. Білгородсько-Харківська (23 серпня визволено Харків). 3. Донбаська (13 серпня-22 вересня 1943 р.). 4. Чернігівсько-Прип'ятська (26 серпня-30 вересня 1943 р.). 5. Запорізька (10-14 жовтня 1943 р.). 6. Мелітопольська (26 вересня-5 листопада 1943 р.). Оглядаємо експозицію та коментуємо її. Зал 11. Битва за Дніпро. Визволення Києва Пригадуємо: Серпень-грудень 1943 р. Битва за Дніпро (звільнено Лівобережну Україну, Донбас, захоплено плацдарми на правому березі Дніпра). 20 жовтня 1943 р. Перейменовано фронти: Воронезький - у 1-й Український, Степовий - у 2-й Український, Південно-Західний - у 3-й Український і Південний - у 4-й Український. 3-13 листопада 1943 р. Київська наступальна операція (6 листопада визволено Київ). Запитуємо: Які війська визволяли Київ? (1-й Український фронт (ком. генерал-полковник М. Ватутін), зокрема: 38А під ком. ген. Москаленка за підтримки 40А, 27А, 60А). Які плацдарми було захоплено радянськими військами на правому березі Дніпра для оволодіння містом? (Букринський, Лютіжський). Коли та до річниці якого свята визволяли столицю України? (6 листопада; до річниці Великої Жовтневої Соціалістичної революції). Дивимось фільми «Визволення Лівобережної України», «Визволення Києва». Робимо огляд експозиції залу музею. Зал 12. Завершення визволення України від фашистських загарбників Пригадуємо разом з учнями найголовніші наступальні операції Червоної Армії з визволення Правобережної та Західної України й даємо їм коротку характеристику: Житомирсько-Бердичівська (24 грудня 1943 р.-15 січня 1944 р.); Корсунь-Шевченківська (24 січня- 17 лютого 1944 р.); Рівненсько-Луцька (27 січня-11 лютого 1944 р.); Нікопольсько-Криворізька (30 січня- 29 лютого 1944 р.); Проскурівсько-Чернівецька (4 березня-17 квітня 1944 р.); Умансько-Ботошанська (5 березня- 17 квітня 1944 р.); Березнегувато-Снігурівська (6-18 березня 1944 р.). Наводимо факти: 26-28 березня 1944 року - подвиг моряків-десантників під командуванням ст. лейтенанта М. Ольшанського в Миколаєві (55 Героїв Радянського Союзу в одному бою). Одеська операція (26 березня- 14 квітня 1944 р.); Кримська (8 квітня-12 травня 1944 р.). Наводимо факти: 9 травня визволено Севастополь. Повідомлення учня (зі спогадів маршала О. Василевського «Дело всей жизни»). «...Немецко-фашистское командование понимало, что с потерей Украины рухнет Восточный фронт на юге нашей страны. Однако, преувеличивая потери и усталость Красной Армии и надеясь на сильную распутицу, оно полагало, что до лета крупные операции с нашей стороны в Южном Крыму до фронта исключены и что это позволит собрать необходимые силы, восстановить оборону по Днепру и связь со своими войсками, запертыми в Крыму... В Южном Крыму советско-германского фронта гитлеровцы имели в начале 1944 года одну из наиболее крупных стратегических группировок. По строжайшему указанию Гитлера они любой ценой должны были удержать за собой богатейшие хлебные районы Правобережной и Западных областей Украины, Никополь с его предприятиями по добыче и переработке марганца, Криворожский бассейн, богатый железной рудой, и Крым... Гитлеровское командование еще надеялось и на восстановление своей обороны по Днепру...» Робимо огляд експозиції. Зал 13. Остаточне вигнання фашистів з території СРСР. Визволення країн Центральної та Південно-Східної Європи. Антигітлерівська коаліція. Завершення Великої Вітчизняної та Другої світової війни Пригадуємо останні наступальні операції Червоної Армії на території України (липень-жовтень 1944 року) - Львівсько-Судомирська, Карпатсько-Ужгородська (с. Лавочне Дробинської області - останній населений пункт на території України, визволений від фашистів 8 жовтня 1944 р.) 14 жовтня 1944 р. - урочисте засідання в Києві на честь визволення України (уважається офіційним Днем визволення України). Визволення Закарпаття - 28 жовтня 1944 р. (4-й Укр. фронт). Запитання до учнів Назвіть найбільші наступальні операції Червоної Армії З визволеннЯ Європи. (29 жовтня 1944-13 лютого 1945 рр. - визволення Угорщини військами 2-го та 3-го Українських фронтів. Кінець жовтня 1944 р. - повністю звільнено територію СРСР. 13 січня-25 квітня 1945 р. - Східно-Пруська операція. Звільнено Східну Прусію й Північну Польщу. 17 січня 1945 р. - звільнено Варшаву. 13 лютого 1945 р. - взято Будапешт. 16 березня-15 квітня 1945 р. - Віденська стратегічна наступальна операція. 4 квітня-8 травня 1945 р. - Берлінська наступальна операція. 25 квітня 1945 року - зустріч радянських та американських військ на р. Ельба. 6-11 травня 1945 р. - Празька наступальна операція, у ході якої Прагу звільнено 9 травня. 8 травня 1945 року - Акт про беззастережну капітуляцію фашистської Німеччини; 9 травня 1945 року - День Перемоги; 24 червня 1945 року - Парад Перемоги в Москві на Червоній площі.) Дивимось фільм «Парад Перемоги» та пригадуємо - 9 серпня 1945 р. СРСР оголосив війну Японії, 9 серпня-2 вересня 1945 р. - Маньчжурська наступальна операція, 2 вересня 1945 року - закінчення Другої світової війни. Робимо огляд експозиції залу. Зал 14. Зал пам'яті Оглядаємо експозицію залу. Хвилиною мовчання вшановуємо пам'ять полеглих за нашу Батьківщину. Відвідуємо Зал Героїв Радянського Союзу на третьому поверсі музею. Підбиваємо підсумки уроку Учні разом з учителем роблять висновки про те, що значення сьогоднішнього уроку не лише в розширенні та збагаченні знань із даної теми, а й у тому, що він залишив слід у наших серцях, ми вшанували пам'ять героїв, які захищали нашу землю в роки грізного лихоліття. Автор: С. Дзюбак

category: Історія України